Što reći prijatelju koji ne razumije crkvene zapovijedi?

Pitanje: Što bih trebao reći svojem protestantskom prijatelju koji tvrdi da Crkva smatra propuštanje nedjeljne mise smrtnim grijehom kako bi prikupila više novca, a zabranjuje kontracepciju kako bi imala više katolika?

Odgovor: Misa je najviši oblik molitve u Crkvi. Sudjelovanje na misi uobičajeni je način na koji katolici svetkuju Gospodnji dan, iskazuju Bogu dužno štovanje kao zajednica, slušaju Božju riječ i, ako su za to dostojno pripravljeni, primaju Isusa u euharistiji.

Sudjelovanje na misi stoga je jedan od najvažnijih načina na koji katolici hrane svoju vjeru.

Istina je da je jedna od crkvenih zapovijedi da vjernici pomažu u podmirivanju potreba Crkve, ali to nije bitni dio same mise. Ljudi mogu pridonositi potrebama Crkve i izvan vremena misnog slavlja.

Osim toga, čak i osobe koje nemaju novca za darivanje – poput redovnika i redovnica koji su položili zavjet siromaštva ili krajnje siromašnih ljudi – i dalje su dužne ispuniti nedjeljnu obvezu sudjelovanja na misi.

Što se tiče kontracepcije: prije svega, važno je razlikovati kontracepciju, odnosno umjetno sprečavanje začeća, od prirodnih načina izbjegavanja trudnoće (odnosno uzdržavanja ili prirodnog planiranja obitelji).

Crkva razumije bračni čin kao znak zajedništva „jednog tijela“ koje je Bog namijenio mužu i ženi. U takvom činu supružnici pokazuju potpuno prihvaćanje jedno drugoga, uključujući i svoju otvorenost prema mogućnosti stvaranja novog života.

Supružnici koji koriste kontracepciju ne predaju se jedno drugome u potpunosti. Na neki način oni zatvaraju vrata Božjem sudjelovanju u tom činu.

Značajno je da je prva Božja zapovijed ljudima:

„Plodite se i množite“ (Postanak 1,28).

Bog želi djecu u svijetu!

On je stvorio ovaj veliki i prekrasni svemir za one koje je stvorio na svoju sliku i priliku. I želi da nebo bude ispunjeno njegovim sinovima i kćerima.

Nema sumnje: crkveno učenje o umjetnoj kontracepciji nije samo katoličko pitanje. To nije pokušaj da se „stvori više katolika“. Kada bi to bio razlog, teško je vjerovati da bi Crkva zahtijevala celibat od redovnika, redovnica i svećenika.

Naprotiv, nauk o kontracepciji vrijedi za sve ljude jer je otvorenost prema životu sastavni dio svakog pravog braka.

Čak su i mnoge protestantske zajednice dijelile protivljenje kontracepciji sve do Lambethske konferencije anglikanaca 1930. godine.

Usputna napomena: čak i mnogi sekularni ekonomisti i javni dužnosnici priznaju da je jedan od najvećih problema s kojima se danas suočavaju mnoge zemlje pad broja stanovnika.

Primjerice, stopa plodnosti u Južnoj Koreji pala je na samo 0,7 djece po ženi, što je znatno ispod razine od oko 2,2 djeteta, potrebne za jednostavnu obnovu stanovništva. Niske stope rađanja bilježe se diljem svijeta: u Kini (1,2), Njemačkoj (1,6), Japanu i Italiji (obje 1,3) te Sjedinjenim Američkim Državama (1,7).

Možemo zamisliti kako će izgledati društva budućnosti kada bude mnogo umirovljenika, a sve manje radnika.

Ljudi se mogu ne slagati s crkvenim pogledom na kontracepciju. Ali neće se moći prepirati s prirodom.

Izvor: regnumchristi.com

Prijevod: M. Đ.